Jellinek anti-hagiográfiája - Márk, Mónika; Brettner, Zsuzsanna (Szociális Szemle, 2012)
A korszerű addiktológia alapelvei döntően az alkoholizmussal kapcsolatban alakultak ki. Modern addiktológiai tudás pedig aligha képzelhető el az alkohológiát önálló tudományág rangjára emelő E. M. Jellinek és a nevéhez fűződő betegségkoncepció ismerete nélkül. A jelen tanulmány az alkohológia „atyjának” nevezett Jellinek tudományos-szakmai és csupán részben ismert személyes élettörténetének vázlatos ismertetése. Egyfajta „work in progress”, amely egy folyamatban lévő kutatás aktuálisan elért eredményeit igyekszik röviden bemutatni. Prof. Kelemen Gábor és munkatársa Márk Mónika 2012-ben kutatási projektbe kezdett Jellinek magyarországi történetének feltárása érdekében (Kelemen & Márk, 2012). E kutatásba kapcsolódott be később Brettner Zsuzsanna. 2012 előtt tudomásunk szerint egyetlen magyar kutató foglalkozott az alkohológus Jellinek budapesti életével, Hárs György Péter. Az 1990-es évek végén az amerikai Ron Roizen (2000) fedte fel Jellinek életének dicstelen budapesti epizódját. Jóllehet ezt bizonyítani nem tudta, igen valószínűnek látszott, hogy E. M. Jellinek azonos a legismertebb magyar szerencselovagok egyikével, Jellinek Mortonnal. Ezt támasztotta alá Jellinek lányával, Ruth Surry-vel az 1960-as évek közepén készítetett interjú is, amelyben – ha érintőlegesen is – de utalt apja budapesti pénzügyi botrányára. Nem tudjuk továbbá azt sem, honnan ered Jellinek alkohológiai és 12-lépéses programok iránti érdeklődése. Azt feltételeztük, hogy budapesti múltjában – amely „fehér folt” az addiktológia történetében – lehettek olyan mozzanatok, intellektuális és érzelmi hatások, amelyek megalapozták ilyen irányú érdeklődését.