Erzsébet királyné a Vasárnapi Újság tükrében - Klestenitz, Tibor (Per Aspera ad Astra, 2025)
Jelen esettanulmány azt vizsgálja, hogy a Vasárnapi Újság című, nagy népszerűséget élvező képes családi hetilap milyen képet alkotott Erzsébet királyné alakjáról. A hetilap a neoabszolutizmus korszakában tudatosan tartózkodott a politikai témáktól. Ez alól természetesen kivételeket jelentettek az uralkodóház reprezentatív eseményei, de a figyelem nem a császárné személyének, hanem csupán méltóságának szólt. Az érdektelenség 1866-ban, a budai tartózkodás idején egy csapásra megváltozott. Ebben fontos szerepet játszott a császárné magabiztos magyar nyelvtudása, hiszen a lap munkatársai tudatában voltak, hogy Erzsébet érdeklődése a magyar nyelv és irodalom iránt komoly reklámértékkel bír. A Vasárnapi Újság szerzői az 1867-es koronázást követően, a kiegyezéssel kapcsolatos bizalmatlanságuk dacára rajongással övezték a királyné alakját. Erzsébet-képükben a magyarságnak tett politikai gesztusok mellett szerepet kapott megközelíthetősége, fejedelmi allűröktől való tartózkodása, testi szépsége. Az eszményítés jegyében ugyanakkor átsiklottak hiányosságai felett, sőt képzelt erényekkel – mint anyai odaadás, puritanizmus, vallásos buzgóság – is felruházták. 1898-ban, a királyné meggyilkolását követően a hetilap szerzői sem tudták teljesen kivonni magukat a „nemzeti képzelet” hatása alól, amely a kollektív vágyaknak megfelelően alakította a királyné imázsát, és magyar függetlenségi érzületet tételezett fel róla. Az Erzsébet-kultusz egyes elemeinek óvatos összemosása a szabadságharc emlékezetével azonban egyszeri alkalom maradt, és a két hagyomány később párhuzamosan élt tovább a folyóiratban.