Erzsébet királyné magyarországi portréi: Ikonográfiai vázlat - Borovi, Dániel (Per Aspera ad Astra, 2025)
Bár a 19. századi magyar és a birodalmi közjogban az uralkodó felesége nem játszott tényleges szerepet, Erzsébet királyné a hatvanas évek végétől, politikai szerepvállalásának epizódjától kezdve mind gyakrabban jelent meg a közintézmények falain. A portrék leggyakoribb vizuális forrása Emil Rabending 1866-os fotósorozata volt, amely magyar díszruhában ábrázolta az uralkodónét. Erzsébet a kiegyezést követően nem vállalt tevékeny szerepet a magyar közéletben, bár gesztusokat továbbra is tett. A hatvanas évek végétől semmilyen fényképfelvételt nem készíttetett magáról. Magyarországon a fiatal, magyar ruhás Erzsébet ábrázolási típusa így egyre általánosabbá vált. A halála után a reprezentatív portrékból az emlékművekbe való átmenet emiatt szinte teljesen zavartalan volt. A királyné posztumusz között kivételesnek számítanak azok a festmények, melyeket a király rendelt meg magyar művészektől, hogy azokat ajándékba adja az Erzsébet mellett korábban udvari szolgálatot teljesítő hölgyeknek. A festmények mindegyike az idősebb, „civil” királynét ábrázolja; közülük a Ferenczy Ida számára Benczúr Gyula által készített portré Erzsébet egyik legismertebb magyarországi ábrázolása lett. Fotó: Wikipedia