Egy legenda nyomában. A pécsi egyetemi hallgatók ereklyéje a mohácsi csatából - Schmelczer-Pohánka, Éva (Per Aspera ad Astra, 2017)
Számos olyan, hiteles történeti forrásokkal alá nem támasztható esemény maradt fenn Pécs múltjából, amelyek bizonyos korszakokban a köztudat szerves részei voltak, ám megtörténtüket a későbbi kutatások megcáfolták. Az egyik ilyen a középkori pécsi egyetemmel kapcsolatos, pontosabban annak 1526-ig tartó állítólagos fennállásához kötődik: a mohácsi csatában ugyanis – a hagyomány szerint – tanáraikkal együtt 300 pécsi egyetemi hallgató lelte halálát. A szakirodalomban az első magyar universitas 16. század közepéig tartó fennállásának teóriáját azóta megcáfolták: a ma elfogadott álláspont szerint az 1390-es években beszüntette működését, és az óbudai egyetem 1395-ös felállításakor valószínűsíthetően már nem létezett. A 15. századtól már csak a káptalani iskola (alsó tagozata: schola minor, felső tagozata: schola maior) biztosította a városban a magasabb szintű képzést. Ekképpen a 300 hősi halott hallgató léte is megkérdőjeleződött… Mégis mi volt, hogyan keletkezett, és hogyan maradt fenn az önfeláldozó pécsi egyetemi diákok története?