Az innovációs rendszerek mérési módszereinek feltérképezése és összefoglalása - Varga-Csajkás, Anna (Marketing & Menedzsment, 2020)
A TANULMÁNY CÉLJA A tanulmány célja, hogy összefoglalja, milyen módszerekkel mérhető, illetve modellezhető az innovációs rendszerek teljesítménye. Az ismertetett módszerek három típusba sorolhatók funkciójuk alapján. Az első csoportba azok a módszerek tartoznak, amelyek alkalmasak arra, hogy értékeljék és összehasonlítsák különböző országok vagy régiók innovációs rendszereinek teljesítményét. A második csoportot olyan statisztikai alapú modellek alkotják, amelyek segítségével az innovációs rendszerek teljesítményére ható tényezők szerepe magyarázható. A harmadik csoportba olyan szimulációs módszerek sorolhatók, amelyek alkalmasak a változók közötti komplex, dinamikus kapcsolatok modellezésére. ALKALMAZOTT MÓDSZERTAN Ez a tanulmány egy leíró jellegű munka, amelyben szisztematikusan végig vesszük és csoportosítjuk az innovációs rendszerek mérésére és modellezésére használt legfőbb eszközöket. A módszerek lényegének bemutatása után példákkal illusztráljuk, hogy milyen elemzések végezhetők a segítségükkel. LEGFONTOSABB EREDMÉNYEK A vizsgált módszerek funkciójukat, adatigényüket és komplexitásukat tekintve eltérnek egymástól, ezért az elemzés céljától és a rendelkezésre álló adatoktól függ, hogy melyik eszköz a legalkalmasabb. A kompozit indikátorok jó kiindulási pontot jelentenek, mivel sokféle tényezőt képesek egyetlen indikátorba tömöríteni. Az innovációs rendszerek abszolút teljesítményének és hatékonyságának elkülönítése fontos, mivel gyakran nem a legmagasabb innovatív outputtal rendelkező országok vagy régiók használják fel leghatékonyabban a rendelkezésre álló inputokat. A különböző statisztikai, ökonometriai módszerek alkalmasak arra, hogy beazonosítsák, hogy a vizsgált tényezők milyen mértékben hatnak a rendszer teljesítményére. Az innovációs rendszerek komplexitását legjobban a szimulációs módszerek ragadják meg. GYAKORLATI JAVASLATOK Minden vizsgált módszer alkalmas lehet arra, hogy a szakpolitikai döntéshozást segítse. A kompozit indikátorok különböző dimenzióinak elemzésével például beazonosíthatók a rendszer gyenge pontjai, ahol szükség lehet beavatkozásokra. A szimulációs modellekkel ex-ante elemzéseket lehet végezni, amelyek során szakpolitikai beavatkozások hatása értékelhető. Köszönetnyilvánítás: Jelen publikáció az Európai Unió, Magyarország és az Európai Szociális Alap társfinanszírozása által biztosított forrásból az EFOP-3.6.2-16-2017-00017 azonosítójú „ Fenntartható, intelligens és befogadó regionális és városi modellek” című projekt keretében jött létre.